Odlet 5. 5. - návrat 16. 5.
Po Gruzii koukám už dlouho. Nápad navštívit ji mně poprvé vnukla gruzínka z příletištního bufetu v moldavském Kišiněvě, když jsme u ní kupovali první místní pivo. Určitě ještě v životě neviděla cykloturisty, takže byla dosti hovorná. A že prý to je v Gruzii moc krásný a že tam mají moc rádi cizince a ať tam určitě jedeme.
Tahle informace se ke mně dostávala ze všech možných zdrojů stále častěji. Nejen z nejrůznějších cestopisů v televizi, ale i z blogů například na Idnes, v poslední době z knížky Ladislava Zibury "Už nikdy pěšky po Gruzii a Arménii" (určitě si sežeň a přečti) a naposledy z rozhovoru s mým oblíbeným blogerem Laďou Větvičkou. A tak letos konečně myšlenka na výpravu do této země dozrála.
Dovolenou chci pojmout značně čundrovně. To znamená, že předem nebudu zajišťovat skoro nic, orientačně navrženou trasu budeme operativně nedodržovat a spát budeme po levných hotýlcích, nebo doma u místních. Snad se nám podaří udělat několikadenní trek ve Svanetii, nebo alespoň několik vycházek v podhůří. A tu lehkost mi fakt věřte - už mi to taky tolik nechodí. Krátce si možná vymácháme nejen nohy v černomořském Batumi. Ale stežejní náplní dovolené bude toulat se, poznat život domorodců, ochutnat vynikající místní kuchyni, víno dozrávající v podzemních hliněných nádobách, čaču a lahodný gruzínský koňak. Popojíždět budeme zejména marštůtkami (svérázné místí taxíky), zkusíme i místní letadlo a můžeme využít i vlak.
Zpáteční letenka Z Prahy do města Kutaisi nás bude každého stát do čtyř a půl tisíce. Další možností je letět z Wroclavi. Asi se trochu potrápím, abych se složil mezi sedadla nízkonákladového spoje, ale necelé čtyři hodiny se to dá vydržet. V ceně letenek bude zahrnuté pouze jedno zavazadlo o rozměrech 40x30x20 cm, ale další zavazadlo si dokoupíme.
Nocleh po příletu zabukuji předem. Měl by vyjít do 150,- Kč/ osobu. Nebude to žádný hogofogo, ale nám, kteří jsme zvyklí spát i po pangejtech u cesty to samozřejmě nebude vadit. Další dny už budeme spát pod střechou tam, kde něco seženeme. Takže kdekoliv.
___________________________________________________________________________________________________________________________________
upraveno 4. 2. 2020
Nakonec jsem přece jen zvolil odlet z Prahy, protože se naskytly letenky za lepší cenu, než z Wroclawi.
Předpokládaný program:
V úterý po příletu do Kutaisi ve 3.10 se ubytujeme, odložíme batohy a trochu dospíme poloprobdělou noc. Až se trochu zmátožíme, věnujeme zbytek dne prohlídce města. Ve středu po ránu přejedem maršrůtkou do horského městečka Mestia , kde se ubytujeme a naplánujeme program na další dny. Podle počasí a sněhových podmínek vyrazíme buď na přechod Mestia - Ušguli, nebo podnikneme kratší treky kolem Mestie. Z Mestie létá do Natakhari patnáctimístný Turbolet L410 (prý pouze pokud je dobré počasí a pilot má oční kontakt se zemí :-)). Takže se pokusíme sehnat letenky a za 90 GEL přeletíme do hlavního města. Další variantou je přelet do Kutaisi. Pokud neseženeme letenky, sjedeme z hor maršrůtkou.
Další program už bude podle dohody, možností je spousta: Tbilisi, Gori, Batumi .........
Každý, kdo někdy byl východně od Košic ví, že plánování v těchto zemích často bývá úplně zbytečné. Tam je zapotřebí ovládat spíš umění improvizace. Takže místo shora uvedeného programu může být všechno taky úplně jinak. A vo tom to je.
___________________________________________________________________________________________________________________________________